Title: V Praze dne xx
Author: Ivan Štampach
Last saved by: E-system

V Praze dne 21. 2. 2011
Česká biskupská konference
Thákurova 3
160 00 Praha 6

   Obracíme se tímto otevřeným dopisem na členy České biskupské konference. Chceme se vyjádřit ke stanovisku ze dne 27. ledna 2011, jímž jste oslovili členy své církve a širší veřejnost. Činíme to jako Křesťansko-sociální platforma České strany sociálně demokratické. Tato Iniciativa pro sociální a náboženský dialog je složena z členů a příznivců této strany, kteří jsou příslušníky Římskokatolické církve, dalších křesťanských církví, jiných náboženských směrů a lidí se zájmem o náboženské nebo konkrétně křesťanské myšlenky a hodnoty. 
   Snažíme se v prostředí sociální demokracie poskytovat podněty křesťanské sociální etiky a tak přispívat vedle sekulárních humanistů k formování stranických postojů. Jsme též v kontaktu s nemalým množstvím křesťanů, které křesťanská sociální etika vede k důrazu na lidská a občanská práva včetně ústavně zajištěných práv sociálních a na emancipaci člověka práce. Sociální učení římskokatolické církve je pro Vás závazným vyjádřením křesťanské sociální etiky. Pro mnohé z nás je rovněž závazné, ale pro všechny v platformě bez ohledu na vyznání je pozoruhodným svědectvím o křesťanství přítomném ve veřejném životě. Vaše stanovisko je ve zřejmém rozporu s tímto učením a my pokládáme za svou povinnost vyjádřit nesouhlas s řadou tezí, s nimiž se obracíte na českou veřejnost. 
   Píšete, že mnohá politická jednání „byla znemožněna, protože se věcná jednání změnila v nátlakové akce namísto argumentů“. O „nátlakových akcích“ naposledy hovořili činitelé minulého tyranského režimu a mínili tím projevy občanské angažovanosti. Vaše odmítnutí „nátlakových akcí“ můžeme číst jako politováníhodné odmítnutí forem protestu, jako jsou stávky nebo demonstrace, které garantuje právní stát ve svém ústavním pořádku. 

   Mluvíte o nutnosti reforem a píšete, že je všem jasná. Nemalá část českých občanů odmítá opatření, která současná vládní koalice označuje jako „reformy“, a která spočívají především v privatizaci veřejných statků, přenášení daňové zátěže na středně příjmové a nízko příjmové skupiny obyvatel a zvýhodňování bohatých. Tato opatření jsou v ostrém konfliktu se sociálním učením církve, jíž máte sloužit. Četné koncilní a papežské dokumenty, v ne tak dávné době např. encyklika papeže Jana Pavla II. Laborem exercens výslovně a zřetelně odmítá kapitalismus a zdůrazňuje prioritu práce vůči kapitálu. Zdůrazňuje a oceňuje také právo na stávku. 

   Označujete za nesprávné vést „spor jednotlivých zájmových skupin“. Ale takovým sporem, vede-li se korektně, stojí a padá pluralitní demokratické uspořádání společnosti. V demokratické diskusi rozdílných názorů a zájmů se dospívá k formulaci zájmů celospolečenských.

   Očekávali bychom, že projevíte solidaritu s lékaři a dalšími protestujícími sociálními skupinami, např. s učiteli, když právo na spravedlivé hodnocení práce je zakotveno v základech křesťanství a zadržování mzdy je v Bibli označováno jako hřích do nebe volající. Patřičné ocenění práce lékařů je v zájmu pacientů. Lékaři nevedli zdaleka jen boj o spravedlivou mzdu, ale protestovali i proti zkorumpovanému systému zdravotní péče, který má miliardy pro pojišťovny, jež stále omezují rozsah hrazených výkonů, pro farmaceutické firmy, jejichž produkty jsou záměrně předražené a často nepotřebné a dalším zbytečným státním výdajům. 

   Pokud jde o zanedbané děti sociálně nejslabších skupin obyvatelstva, očekávali bychom právem především pomoc těmto skupinám. Jejich napomínání ze strany bohatých, vlivných a silných je projevem asociální krutosti.     

   K tradiční demokratické svobodě slova patří bohužel i nedokonalé či neúplné informování, na něž kriticky poukazujete. Jednostrannosti jedněch mohou ve svobodné společnosti kompenzovat druzí. Nelze však ani náznakem zpochybňovat svobodu slova. Pokud to činíte, vznikají oprávněné obavy z pokusů o cenzurování názorů. 

   Očekávali bychom od biskupů, že budou kritizovat neoliberální zvůli, privatizaci státu a veřejného sektoru a destruktivní vliv lichvářských půjček na rodiny a jednotlivce. Zapomněli jste snad, že lichva je podle morálního učení církve matérií smrtelného hříchu? Máme předpokládat Váš souhlas se sociálními rozdíly ničícími sociální soudržnost, když se k nim nevyjadřujete? Nezmiňujete solidaritu s chudými v situaci, kdy se v kontrastu s pohádkovým bohatstvím hrstky jednotlivců sunou do chudoby i dosavadní střední vrstvy. Nevadilo Vám, když jeden politik v předvolební kampani děsil méně informované spoluobčany tím, že jim rozesílal poštovní poukázky na zaplacení státního dluhu, i když občané nejsou dlužníky, nýbrž spíše věřiteli státu očekávajícími, že jim stát za spravedlivě odvedené daně poskytne to, nač mají podle morálních i státních norem právo.   
   Jestliže se stavíme kriticky vůči Vašemu dopisu veřejnosti, činíme tak proto, že jsme přesvědčeni, že Vaše hodnocení situace, v níž se právě česká společnost nachází, opomíjí některé závažné skutečnosti. Nejde nám o prosazování nějakých domněle dokonalých společenských struktur, nýbrž o důstojnost člověka a sociální spravedlnost. Lze takový ohled očekávat i od Vás? Neoliberální vidění světa, které českou společnost do značné míry ovládá, upřednostňuje individuální prospěch před dobrem celku a neuznává společenskou odpovědnost. To je nutno odmítnout. Domníváme se, že je to Vaše morální povinnost. Služebníci i ostatní členové církve jsou zavázáni obhajovat slabé a utištěné. Jistě víte, že v prostředí církve se požadovala či slibovala „opce pro chudé“. Vaše lednové oslovení české veřejnosti pokládáme za těžko přijatelné pro řadu římských katolíků, ostatních křesťanů a dalších občanů. 
   S nadějí na možnou budoucí obnovu dialogu mezi Vámi a občanskou společností, za Křesťansko-sociální platformu